אז מה יקרה לאלסי?
יהיה לה מזל אם לא יבעטו אותה החוצה עוד הלילה.
הייתם צריכים לראות את זה!
טוב, היא עובדת כאן כבר הרבה זמן.
להגיד לכם כמה זה משמעותי לגביהם? זה בתחת שלהם!
'אנא ממך, מר מרדית, יש כאן גברות.
איפה בדיוק סר ויליאם כעת? - עוד בספרייה. הוא לא ייצא שוב בערב.
אוי, דורותי.
'מר מרדית...
מותר לשאול מה קורה פה?
ג'ורג', אנא הצטרף אליי בחדר-ההסבה בהקדם האפשרי.
מר פרוברט, נא הובל את כולם חזרה למטה. -ודאי.
דורותי, ממך אני מופתע במיוחד.
בואו, גבירותיי. בואו.
אז זה נכון? אלסי באמת פוטרה?
ליידי טרנתאם. - נו, הפור נפל.
פרדי, אני רוצה... - יקירתי, כרגע חתכנו.
הרשי לי. - תודה רבה לך.
יהיה זה נורא מצידי, אם אבקש ממך לנגן משהו שיעודד את כולנו?
לא, בכלל לא. - תודה.
הזמנתי את הכרטיס להפלגה הראשונה הביתה...
ואהיה צמוד לטלפון עד שאפליג...
ואני מוכרח להיות בלונדון מחר, אז...
אם אתה מעדיף להישאר, אני יכול לנסוע ברכבת.
אסיע אותך במכונית שלי. - תודה רבה.
אתה מספק בידור רב בחינם.
אני רגיל.
סלח לי.
המוסיקה מתפתחת. - ערב מוזר, לא?
אי שם יש ארץ אחרת...
אנא ממך, אל תעמדי כאן ותסתכלי לי מעל לכתף.
את תסיחי את דעתי.
הוא באמת הצלחה גדולה, נכון?
אדירה. זה ממש מגוחך.
אתם חושבים שזה יימשך ויימשך, כרגיל?
מכל מקום... - אני חושב שהוא די נפלא.
אני חושב שהוא די נפלא.
משחק ברידג' איתם נראה לי כשיא השעמום.
טוב, אני ראיתי רק אחד.
לם לא נמצא את הארץ הנפלאה...
"ארץ "אפשר שהייתה...
חשבתי שאת לא שותה יותר.
לא התכוונתי, אבל אולי רק לגימה קטנה.
ימים יחלפו, שנים יעברו...
ואוקיינוסים ביניהם...
אני לא חושב שזה בסדר. - נו, באמת.
לפעמים, בלילה נדיר
יה חזיון שקט ובהיר
אני לא יודע. פשוט...
איך היא יכלה לתת לו לגעת בה?
אתה נשמע כאילו אינך מחבב אותו.
תתפלאי.
בסדר, תפתיע אותי. - אולי עוד אעשה זאת.
"ראיתי אותו ב"הדייר,
אבל מעולם לא שמעתי אותו שר.
תקווה המנגנת את נעימתה לבדה
אהבה הכובשת כל כאב...
ומוות...
סלחו לי לרגע.
את לא זקוקה לעזרתי, נכון? - לא, אנחנו בסדר.
האם אזכה להיות מלכך
ואת,להיות מלכתי... - אלי הטוב!
ימים יחלפו, שנים יעברו...
ואוקיינוסים ביניהם
האם נמצא אי-פעם
את ארצנו היפהפייה...
נראה שזה הרבה יותר מסתם מוסיקת-רקע.
אייבור, יקירי. זה היה מקסים.
תודה רבה.
נדמה שנפלתי קורבן...
להלצה אכזרית
העוקבת אחריי לכל מקום עם הנערה האהובה יי...
אנתוני.
זה הסגן-אלוף!
סלחו לי. - ערב טוב, אדוני.
לא, המשיכו. - כן, אדוני.
מכוניתי אוספת אותה
והנה באה גם אימא שלה
המכוניתדו-מושבית
ובכל זאת באה אימא שלה
ב"סיירו", כשאני פנוי...
מה את רוצה? - הבאתי לך קפה.
אילו רציתי קפה, הייתי מצלצל!
תעזבי את זה. תני לי ויסקי.
את חושבת שאלה רהיטים עתיקים? - אני לא יודעת.
למרות שביקשתי ממנה,
בכל זאת אימא שלה באה...
את... את מכאן?
אני הולך לזעוף במועדון
ולעשות אמבט במועדון
והנה גם אחיה באלשם
וכשפתחנו במשחק הגולף
גם אימא שלה באה
סחבתי שלושה תרמילי-מחבטים
כשגם אימא שלה באה
וכבר ליד היתד היא התפה
ואהובתי לי לחשה: ג'ק יקירי,
סוף סוף יצאנו לחופשי
אבל גם אימא שלה באה...
חשבתי שאולי תזדקקי למשקה.
ולמעט חברה.
זה באמת נחמד מאוד מצידך.
תן לי רק רגע.
יפה מאוד. איזה רפרטואר גדול.
איפה אנתוני? - אני מניחה שהוא הלך ליטול ידיים.
לפחות הוא הצליח להימלט מזה, מה?
הוא לא הלך שוב להטריד את ויליאם, נכון?
אפילו אנתוני לא טיפש עד כדי כך.
אנשים כבר לא רוכבים לכל מקום כמו פעם, מה?
תלוי באנשים.
כלומר, אני מניח שלכולם כבר יש מכוניות.
נגמר לנו החלב, מר ג'נינגס. רק שנייה.
לך יש סוס? - אל תפתה אותי לדבר על כך.
אוכל להעניקלך הרים
אני מת לסיגריה.
בריכות של כחול זוהר
כל מה שאוכל להיות
כל מה שתבקשי
מוסיקה באביב
פרחים כראוי למלך
את כל אלה אביאלך
בשנות צעירותי
חלומותיי המטופשים...
איפה המשרת של מר וייסמן?
הוא מחמיץ את המוסיקה.
חייתי קצת
והנה השתנו מנהגיי והביאוני...
מה אתם עושים? דורותי, חזרי לעבודה.
סלחי לי...
אבל דורותי היא גם תחת סמכותי, כידוע לך...
ואני אומרת שהיא יכולה להאזין למעט מוסיקה, אם היא רוצה.
אוכל להעניקלך את השמש
ואהבה איתנה ומסורה
אוכל לתתלך את האוקיינוס...
סליחה, איפה הטלפון? - סליחה, אדוני.
הוא שם, אדוני.
אוכל לתתלך את ההרים
ובריכות של כחול זוהר
רק קראי לי ואהיה לך
כל מה שתבקשי
מוסיקה באביב
פרחים כראוי למלך
את כל אלה אביאלך...
לא, לא. בבקשה, אל תעודדו אותו.
הוא רק ימשיך וימשיך לנצח.
בשנת 33 לפניה"ס,
שזה נורא מזמן,
חי לו גיבור רומי
שלחץ ידיים עם נרון
אתה עוד כאן.
חשבתי ש...
אסור לסמוך על מראיות-עין, מה?
לילה טוב.
הם נישאו וייסדו אותי
אז אם תתהו מה ראוי שדוכס יהיה,
פשוט העיפו עוד מבט בי
הססן אני ומוכה פודגרה
חזיון נפלא אנוכי
וכל בני-עמי, חי נפשי, רואים בנוח קבצן שה לגדולה
אכן תוכלו לחפור באילן היוחסין
אך לם לא תמצאו דוכס כמוני
ויסקי עם סודה, בבקשה.
כשקאנוט קנה פירות בשוק,
כך מספרים,
הביאלו פושע שהורשע
מלון בשל ועסיסי
ואז שוחרר מן הכלא
אותו צעיר אצילי
מיד יצאלהפליג בים
ובתו של [הדוכס ממאלטה
את מי-הגילוח לו הביאה
והתוצאה המפוארת הייתה אני
אז אם תתהו מה ראוי שדוכס יהיה,
פשוט העיפו עוד מבט בי
אני הססן...
ומוכה פודגרה, חזיון נפלא אנוכי
וכל בני-עמי, חי נפשי, רואים בנוח קבצן שה לגדולה
אכן תוכלו לחפור באילן היוחסין
אך לם לא תמצאו דוכס כמוני
אם תתהו מה ראוי שדוכס יהיה, פשוט העיפו עוד מבט בי
אני הססן ומוכה פודגרה,
חזיון נפלא אנוכי
וכל בני-עמי, חי נפשי,
רואים בנוח קבצן שה לגדולה
אכן תוכלו לחפור באילן היוחסין
אך לם לא תמצאו...
לם לא תמצאו...
אז הוא נתן לך את זה ליום ההולדת?
ויליאם נתן לך את זה ליום ההולדת?
כן, הזמנתי שיחה לקליפורניה.
קליפורניה.
מוסיקה, זה כמו להילכד באיזו מכונת-זמן איומה.
זה לעולם לא ייגמר.
משהו לא בסדר, אבל מי יגיד לנו מה...
פרדי, נואשנו ממך. - לא, אנא. שב.
חיכינו כמה שיכולנו.
את חושבת שוויליאם עדיין בספרייה? - איפה היית?
אני מניחה שכן. - איפה היית?
זה לא עניינך. - מה נעשה, למען האל?
אני יכולה לנסות להביא אותו.
את מוכנה? הוא תמיד העדיף אותך על פניי.
אשמח מאוד.
אלי הטוב... זה לא היום שלי.
אני מוכרחה לומר שיש לך כמה קלפים מצוינים.
מדוע איןזו את?
"אם לזה אתה קורא "רגע,
הייתי רוצה לראות מה קורה כשאתה יוצא להפסקה של ממש.
יש לך את השפתיים בשבילי, את הירכיים בשבילי...
את כפות הרגליים בשבילי ואת הקצב בשבילי...
הכנתי גם את שלך.
לפני ההתנפלות הכללית. - תודה.
מדוע איןזו את?
והנורא מכול הוא, שממשיכים לפזם את הזוועות האלה אחר-כך.
איפה היית? - זה בסדר, זה בסדר.
ויליאם?
מה יי לעשות?
אלוהים, ביל.
מדוע איןזו את?
בוא הנה, יצור קטן ומטונף שכמוך.
ביל.
יש לך את השפתיים בשבילי, את הירכיים בשבילי
את כפות הרגליים בשבילי ואת הקצב בשבילי...
אולי זה נכון, אבל אז מן הסתם...
אלי הטוב!
לואיזה!
איזובל... איזובל...
'ג'ורג. סלח לי, אדוני.
ג'נינגס.
סלחי לי, גבירתי.
אוי ואבוי.
זוז אחורה, ג'וני. - תנו לה לנשום.
שרה, את מוכנה לבקש מג'נינגס את מלחי-ההרחה?
מישהו מוכן להביא כוס מים, בבקשה?
דאג שאיש לא ייכנס לחדר הזה. - בהחלט, אדוני.
בנט.
אימא.
הישארי שם. הישארי.
היא בסדר? - הכול בסדר גמור.
אוי, סילוויה...
אימא...
טוב, אתה יכול למסור למר וורנר... - הוא מת.
תסלח לי, אני זקוק לטלפון הזה עכשיו. -סליחה, אני מדבר.
אני מדבר עם קליפורניה.
כן, קשרי אותי עם תחנת המשטרה, בבקשה.
אני רוצה כעין סרט צ'רלי צ'אן ריאליסטי.
זה לא בלתי-אפשרי. כדאי לנסות את זה...
זה מוכרח להיות יותר טוב. אי אפשר לחזור שוב ושוב על אותו הדבר.
אלן מובריי... זה מוצא חן בעיניי. כלומר, הוא הבאטלר.
האנשים כאן נראים כמו אלן מובריי.
כלומר, הם גבוהים כאלה ולא אומרים הרבה...
ויש להם מבטא בריטי מזוין, נכון?
הם מדברים כאילו הם מאנגליה.
ערב טוב. ציפינו לך. - כן, ערב טוב.
זה השוטר דקסטר ואני המפקח... - אתם ודאי מהמשטרה.
כן, גבירתי, אני המפקח... - אני ליידי סילוויה מק'קורדל.
לא הזזנו אותו.
קיבצתי את כולם בחדר האדום. אם תואיל לגשת ישר לשם...
אל תשים לב אליו, הוא סתם אמריקני שמתארח אצלנו.
אגיד לך מי כל אחד מאיתנו, ואז נוכל ללכת לישון...
ולהשאיר אותך עם ויליאם. זה בסדר? - בהחלט.
הרשו לי להציג את עצמי. אני המפקח... - זו דודתי, ליידי טרנתאם.
כן, הרוזנת טרנתאם. שירתתי עם בעלך בוועדה...
'גיסי, לורד סטוקברידג. 'ליידי סטוקברידג.
ג'נינגס, בבקשה סלק את החיה המגעילה הזו.
גב' נזביט. מר נזביט.
אייבור נובלו, אבל אני בטוחה שאין צורך להציגו.
לא, רגע, רגע.
האם ברצונך לשוחח עם המשרתים הלילה, מפקח?
כדאי שתדבר עם פרוברט, משרתו האישי של בעלי. אגיד לו לעלות.
טוב, איפה הייתי?
אזובל מק'קורדל, בתי. - צ'רלי צ'אן בלונדון, לא בקליפורניה.
הם מדברים... יש לנו שכתובים לתפקיד המשרתת הקוקנית...
והיא נכנסת בריצה ואומרת את כל הדברים האלה.
תשמע, אני פה! הם לא מדברים.
הבאטלרים והמשרתות, הם עומדים וצופים.
כלומר, אתה יודע, הם משרתים. הם עושים דברים.
מה בנוגע לקלודט קולבר? היא בריטית, לא? היא נשמעת בריטית.
זו פוזה, או שהיא באמת בריטית?
די, פרנסיס, אל תתרגש כל כך. הוא לא שווה את זה.
דורותי, את מוכנה...
נו, תשפוך כבר.
המשטרה רוצה לדבר איתך לרגע.
איתי?! - לא, גב' קרופט. עם מר פרוברט.
איתי?
למה?
אני לא יודע מה אוכל לומר להם.
ג'ורג', גש בבקשה לבדוק אם עוד משהו נדרש בחדר האדום.
אני לא רואה טעם שכל השאר יישארו ערים.
מה איתי, מר ג'נינגס?
את יכולה ללכת ברגע שהמשטרה תשחרר אותך.
אני מניח שזה יהיה מחר.
עד אז את יכולה להישאר בחדרך.
אני לא מידבקת.
איש לא הולך לשום מקום.
מי מכם שעוד נותרו להם מטלות, בצעו אותן במהירות האפשרית.
כל האחרים...
לילה טוב לכולם.
זקן נפוח ובור...
מר ג'נינגס. - כן, מר וייסמן.
אני מוכרח להתוודות.
כן, נראה לי ברור שהמשרת עשה את זה.
לא, כי למשרת יש גישה לכולם.
לא, המשרת האישי אינו הבאטלר.
לא. יש רק באטלר אחד, ויש המוני משרתים אישיים שמתרוצצים בכל מקום.
המשרת האישי מטפל באנשים. הוא בחדריהם בלילות.
כלומר, הוא יכול היה לעשות את זה. בקלות היה יכול לעשות את זה.
קח את עצמך בידיים, מר פרוברט.
קצת סבלנות. הם יגיעו בעוד רגע.
אולי אוכל רק... - עד כאן, בבקשה, רבותיי. תודה.
אולי בתנוחה קצת יותר נוחה, אדוני? בבקשה.
קצת לב, מפקח. - מוטב שלא, אדוני.
לא נצטרך לחכות עוד זמן רב.
אני לא חושב שזה יזיק. בבקשה.
אתה רואה? בגלל זה יש לנו חוקים ותקנות.
מה יש, דקסטר?
נראה שיש מעט מאוד דם, אדוני.
זה הכול, אדוני? - כן, תודה, פארקס.
אולי מוטב שתנסי לישון. - זה כל כך לא הוגן...
איש לא חיבב אותו.
תפסיקי ליילל. אפשר היה לחשוב שאת איטלקייה.
אלוהים!
תרשי לעזור לך עם השמלה...? - לא, אני אסתדר.
אז אאחל לך לילה טוב, גבירתי. - לא, חכי, חכי, חכי.
תודה, גבירתי.
מה יש?
אל תגיד לי שבאת להשתתף בצערי.
לא.
רק תהיתי אם אולי את רוצה בקצת... - מה?!
רק תהיתי אם את רוצה בקצת חברה.
נו טוב, אני מניחה שהחיים חייבים להימשך.
עזור לי.
לא, יש עוד אחד. לעולם לא תצליח להוריד אותה כך. -בסדר.
אני באמת מצטערת על הכול.
אל תרחמי עליי. תרחמי על דורותי האומללה.
היא תצטרך להגיש את תה הבוקר ואחר-כך את כל מגשי ארוחת-הבוקר.
ואז להלביש את מיס איזובל ולהביאה לחדר-האוכל,
בתנאי שתמצא משהו שחור בארון שלה.
היא זו שזקוקה לאהדה שלך. אני שמחה שאני עוזבת.
חשבתי שמיס איזובל תישאר במיטה מחר.
נערות לא נשואות לא זוכות למגשי ארוחת-בוקר. לא בבית הזה.
הלוואי שיכולתי לעזור.
את לא יכולה.
ג'ורג' אומר שמר נובלו היה בסוד העניין, וגם סר ויליאם.
העניין הוא שהנרי דנטון הוא שחקן. - שחקן?!
"הוא משחק את הבאטלר ב"צ'ארלי צ'אן הבא. הוא רצה להיות אותנטי.
הייתי אומרת שהבדיחה הייתה על חשבונה של ליידי סילוויה.
נו, אני מקווה שהוא לא יבסס את תפקידו על מר ג'נינגס...
אחרת הוא יהיה שיכור מכדי לזכור את הטקסט שלו!
גב' קרופט, כן? אני תוהה אם אוכל...
כן, להחליף איתך כמה מלים. אני המפקח...
אין לי זמן לזה כעת, אני מכינה את ארוחות-הבוקר.
ובכן, זה לא ייקח זמן רב.
אולי יש חדר שבו נוכל לשוחח...
אז מוטב שתבוא לחדרי. ברתה, את ממונה כעת.
דורותי, ודאי שהתפריטים האלה יהיו על המגש של הליידי.
וסלקי מפה את הכלב המטונף הזה.
בחיי, בימים אלה נראה שאזורים כפריים מסוכנים יותר מפיקדילי.
אבל למה אחד הסכינים ממחסן כלי-הכסף?
זה לא הגיוני.
הוא ודאי שכח להביא סכין.
במיוחד כשלוקחים בחשבון כל מה שהם צריכים לסחוב איתם.
כל מוטות-הפריצה ומפתחות הגנבים שלהם.
זה נס, שבכלל מישהו נשדד.
ממש קפוא כאן. הביאי לי את הפרווה שלי.
מכל מקום, הוא לא היה במחסן כלי-הכסף.
הוא חסר מאז אתמול. ברור שהוא היה אצל ויליאם.
וכאשר השודד הפתיע אותו, הנה היה הסכין,
מונח ממש מתחת לאפו!
אגב, האם מישהי מבין הנשים מתכוונת לקום לארוחת-הבוקר?
אני חושבת שליידי לוויניה. אולי.
טוב, אז זהו.
חזרי בשמונה וחצי. אני אתלבש.
זה מייגע מאוד, כמובן. אבל אני לא רוצה להחמיץ דבר.
כשחזרתי בליל אמש...
מצאתי את זה על השידה שלי. - מה זה?
זו האזהרה האחרונה שלך". "...אם לא אקבל הצעה
פרדי. איזה אידיוט.
נו, לפחות עכשיו הוא יירד ממך. אין למי לספר.
מכל מקום, לא מישהו שייתן לו משרה כדי להשתיק אותו.
ילד יפה, מה?
מה מעשיו בימים אלה?
הוא מת.
איני יודעת מה אוכל לומר לך.
אתה לא אמור לחפש אחרי סימני פריצה?
טוב, העניין הוא...
אני מבין שאיש לא שירת אצל סר ויליאם יותר ממך. זה נכון?
מוטב שאלך. אולי לא אראה אותך שוב.
אני נשארת רק עד שהמשטרה תשחרר אותי.
אבל אלסי...
את לא בצרה, נכון?
מה, מלבד העובדה שאין לי בית ואין לי עבודה?
לא, לא. מבחינה זו אין מה לדאוג.
כן, שכחתי... את היית חכמה הרבה יותר ממני.
את תהיי בסדר גמור.
אני תוהה מה ליידי סילוויה תעשה כעת.
במקומה, הייתי מתמקמת בלונדון בתור אלמנה זוהרת...
כשכל הג'נטלמנים רודפים אחריי למען כספי.
אני לא. אני גדלתי בלונדון.
שם היה בית היתומים? - בפאתי העיר, באייזלוורת.
ואתה לא מתגעגע? -נראה לי שמי שמעולם לא היה לו בית, לא מתגעגע.
שמעת על המשרת של מר וייסמן?
מה איתו? - מתברר שהוא מתחזה.
הוא בכלל לא סקוטי.
את זה אני יכולתי להגיד לך.
אז מי הוא? - אתם חושבים שהוא הרוצח?
הרבה יותר גרוע מזה. הוא שחקן!
כן, אני רוצה שתעיר אותו. אחרת איך אוכל לדבר איתו?
כן, בסדר... אז מה הוא אמר?
מה, קלרה בו? הוא שוב מדבר על קלרה בו?
שמע, תגיד לשיהן שאני חושב שקלרה בו היא אדם חביב מאוד...
ושלא אתן לה אפילו להתקרב לסרט שלי.
אני לא רוצה אותה בסרט, לעזאזל.
דבר אחד אפשר לומר... ייתכן שמותו של הממזר הציל את עורי.
למען האל, תהיה בשקט! מה קרה לך?
ארתור.
אלה העגבניות? - כן, גבירתי.
זה בדיוק מה שאני רוצה.
בוקר טוב. - בוקר טוב, יקירתי.
שמעת? כמה מייגע!
המפקח האיום הזה לא מרשה לאיש לעזוב.
וכך נזכה לעוד יום שכולו צעקות של מר וייסמן בטלפון.
אני חושש שיש לו בעיות בעבודה, בלוס אנג'לס.
נראה לי שהוא מטפל בענייניו באופן מוזר מאוד.
כשירדתי כרגע חשבתי שהועברתי פתאום לבר במרסיי.
סלח לי. אני מצטער.
אני מצפה לשיחה חשובה מאוד.
תואיל לקרוא לי ברגע שהיא תגיע? - כן, אדוני. -תודה.
ואני רוצה... עגבניות וביצים. תודה.
כמובן, אדוני, אבל...
אולי תעדיף לבחור בעצמך?
למה אתה מתכוון? כמו בקפטריה?
לעולם אין משרתים אנגלי בארוחת-הבוקר.
באמת? זה מעניין, כי את האמריקני, משרתים.
ארשום את זה לפניי.
בוקר טוב.
אבקש קפה, ג'נינגס.
הנה הוא.
לא רכשת כאן ידידים רבים.
יפה. בוקר טוב, גבירותיי, רבותיי.
אני תוהה... סלחו לי...
האם ליידי סילוויה תרד בקרוב? - איני סבורה כך.
היא אוכלת ארוחת-בוקר בחדרה. אחר-כך היא נוהגת לצאת לרכוב.
כן, אבל היא ודאי לא תעשה זאת הבוקר, נכון?
אני מבין.
אם כך, ליידי טרנתאם, אני תוהה אם תואילי...
להצטרף אלינו ולענות על כמה שאלות?
אם תרצה, מפקח. חוששתני שלא אהיה לעזר רב.
אבל אני מניחה שביום כזה על כולנו לתת כתף.
שמעת שמר דנטון עשה צחוק ממר ג'נינגס?
עזבי את זה. שמעת על סר ויליאם?
מתברר שהוא בכלל לא נדקר.
כלומר, הוא נדקר, אבל לא זו סיבת מותו.
הוא הורעל. זה מה שהרג אותו.
המפקח אמר את זה לגב' קרופט.
הם לא יודעים למה הרוצח גם דקר אותו,
אבל הוא בהכרח כבר היה מת.
בגלל זה לא היה דם.
גופות לא מדממות, את יודעת.
תסמכי על סר ויליאם שיירצח פעמיים.
מובן שהוא לא נרצח. לא ברצח שכזה.
איזה בריון פרץ לשם בחשבו שהספרייה ריקה.
סר ויליאם הפתיע אותו ושילם על כך את המחיר.
וזה טראגי מאוד.
זה לא נראה לי הגיוני.
אני לא חושב שבריונים נוהגים להרעיל אנשים ואחר-כך לדקור את גופותיהם.
פרט לכך...
הם בדרך-כלל ממהרים להסתלק, לא?
מה אתה מנסה לומר?
שום דבר. פשוט...
פשוט מה?
לי נראה שסר ויליאם נרצח בכוונה תחילה. זה הכול.
אין פלא שהם לא נותנים לאיש מאיתנו ללכת.
איתרע מזלו של מי שיש לו מה להסתיר.
עכשיו שהם ביטלו את הציד,
הפתיה תצטרך להוציא מהשרוול ארוחה למי יודע כמה אנשים.
הליידי כבר חזרה? - לא.
אז היא תצטרך לאכול את מה שנחליט להגיש לה.
למה שמישהו ירצה להרוג את סר ויליאם?
הוא רכש לעצמו כמה וכמה אויבים בחייו, זה הכול.
למה את מתכוונת, "אויבים"? מתי? - לפני המלחמה, גב' קרופט?
כשהיית פועלת בבית-חרושת?
תסלחי לי. לא הייתי פועלת. מעולם לא הייתי פועלת.
הייתי טבחית באחד מבתי-החרושת שלו.
היו לו שניים באייזלוורת ושניים בטוויקנהם...
ושניהם מלאים בנערות, אז את יכולה לתאר לעצמך.
זה לא היה מסוכן, עם הפועלות? ומה אם הן יתלוננו?
בפני מי, בדיוק?
טוב, אם הן... את יודעת, הסתבכו?
הסתבכו במה? - הנה, קחי את אלה. רק חלבונים.
זה לא קרה לעיתים קרובות. כשזה קרה...
הוא היה מארגן אימוץ.
אבל מה אם מישהי לא רצתה לתת אותו לאימוץ?
נניח שהיא רצתה להחזיק בו? - אז היו מפטרים אותה.
את יכולה להאמין לי. הוא היה מנוול חרמן וקשה-לב.
אני מבין, אני מבין...
היכנסי, מיס מקי... אני המפקח... - כל זה מייגע מאוד ומגוחך לגמרי.
הוא מנפח את העניינים!
אם לא אכפת לך, הייתי רוצה לשאול את הגברת הצעירה כמה שאלות.
אני לא עוזבת, אם זה מה שחשבת.
יפריע לך אם ליידי טרנתאם תישאר?
מדוע שזה יפריע לי?
אדוני, מישהו השאיר כאן עקבות בוץ.
לא עכשיו, דקסטר. בבקשה ממך.
אני מבין שהיה קושי כלשהו...
בין סר ויליאם מק'קורדל ובין המעסיקה שלך.
לא ייאמן! כמה המוני.
לא ידעתי, אדוני. ככל שיכולתי לראות, הם הסתדרו היטב.
לא היית מודעת ל... - מפקח, יש כאן ספל קפה שבור...
דקסטר, יש להם אנשים שתפקידם לנקות דברים כאלה.
תמשיך בעבודה שלך, בסדר?
אז לא היית מודעת לשום...
בעיה בנוגע לקצבה?
קצבה, עליי להוסיף,
שמותו של סר ויליאם הבטיח אותה כעת.
באיזו קצבה מדובר, אדוני?
הנה את.
יש לך מספיק אור?
שחור על שחור...
רק חסר שתתעוורי לנו, בנוסף לכל הצרות.
זה חייב להיעשות, מר ג'נינגס.
העובדים החיצוניים זקוקים להם בשביל הלוויה...
אני מצטער שהעסק עם אלסי הפיל עלייך עבודה רבה כל כך.
זה מה שקורה כשאתה אחראי מדי.
אל תדאג לי.
מר ג'נינגס, דיברת שוב עם המשטרה?
אני מניחה שהם חייבים לשאול את השאלות שלהם, נכון?
כן...
הם ישוחחו עם כולנו?
אני לא חושב, לא.
טוב, אז אניח לך.
מר ג'נינגס...
אתה יודע שאגיד להם כל דבר שתרצה.
מה? - כל דבר שהוא.
לא אכפת לי מה אומר להם, אם זה יעזור לך.
אתה יודע את זה, נכון? אתה צריך רק לבקש.
תרשי לי למזוג לך ספל תה, כן?
כן, תודה. אכפת לך למזוג את החלב אחר-כך?
כמובן. אני לא יודע מה נכנס בי...
בדרך כלל אני מוזג אותו אחר-כך, אבל במקרה הזה... -אדוני.
לא עכשיו, תודה.
אני מצטער מאוד.
אבל הגב' תומפסון מעדיפה את החלב קודם
אז התרגלתי למזוג כך בשבילה. אני לא יודע למה.
איזו שטות בנוגע לחיידקים. את יודעת איך זה, נשים... איך זה, רעיות.
לא, באמת, היא מוזרה... סוכר?
לא, תודה.
כמובן, הם ייתנו לה המלצה טובה...
אחרת הם ייאלצו להסביר מדוע ההמלצה גרועה.
מר פארקס... - רוברט.
אז רוברט.
פשוט...
אתמול בערב, כשאמרת שתפתיע אותי...
לא התכוונת בזה לשום דבר, נכון?
למה, את לא אוהבת הפתעות?
'כעת... מר סטוקברידג.
אני מניח שבינתיים כולכם מודעים לעובדה שמר דנטון...
הפיל אותנו בפח בכך שהתחזה למשרת אישי.
מאחר שסר ויליאם היה מודע לתוכנית,
אין זה מקומי, ולא מקומו של איש לבקר אותה.
ואולם, זה מאלץ אותנו לערוך כמה שינויים הערב.
ארתור, אתה תיקח על עצמך את הלבשתו של מר וייסמן...
נותרה הבעיה של מר נובלו, ואני באמת לא רוצה לבקש זאת ממך, מר פרוברט.
לי לא אכפת, מר ג'נינגס. - לא, לך יש מספיק עבודה.
אני אלביש אותו, אם תרצה. - 'זה נדיב מאוד מצידך, מר סטוקברידג.
מן הסתם תמיד אוכל לעשות זאת בעצמי, כמובן.
לא, אין בעיה. זה רק לערב או שניים. - יפה.
מצוין. אז סיכמנו.
ואני חושב שנוכל לתת למר דנטון להתלבש לבד.
ייתכן שמותו של הממזר" ".הציל את עורי
למה הוא התכוון בכך? - זה לא ברור?
האומנם?
אולי הוא התכוון לכך שההשקעה שסר ויליאם התחייב עליה
תצטרך מן הסתם להתבצע כעת.
מה בנוגע לירייה הנמוכה שכמעט הרגה אותו באותו בוקר?
אדוני... - מה יש?
אלה עוד לא עברו בדיקה לטביעות-אצבעות.
יפה.
אתה חושב שהירייה אולי נועדה לסר ויליאם?
טוב, היא כמעט הורידה לו אוזן.
תודה לך, מר בארנס. עזרת לנו מאוד.
אולי תואיל בטובך לבקש מסא"ל מרדית' להצטרף אלינו כעת.
לא תספר לו מה אמרתי, נכון, מפקח תומס?
תומפסון. שמי המפקח...
לא חשוב. פשוט לך לקרוא לו, בבקשה.
אדוני!
הם יבואו בעוד רגע. פעמון-ההתלבשות צלצל כרגע.
אני יוצאת מדעתי שם למעלה. כבר קראתי את כל המגזינים פעמיים.
אתה מוכן לסחוב משהו מהספרייה בשבילי?
לא אכפת לי אם זה מגזין רוכבי הסוסים, כל עוד לא קראתי אותו כבר.
איזה כבוד!
אם שכחת כבר, זה אגף המשרתים, אדוני.
האגף שלך נמצא בראש המדרגות, מאחורי הדלת ההיא, אדוני.
בארנס, זה פשוט היה...
רציתי להסביר... - אין צורך בהסברים.
כעת, אם תסלח לנו, לחלק מאיתנו יש עבודה אמיתית.
בוא, ארתור.
המבטא הסגיר אותך מיד. כולנו ידענו.
רוברט, רק השתעשעתי...
אז אולי מוטב שתיהנה משעשועיך בחדר-ההסבה, אדוני.
הם מפחדים שתגלה להם דברים. שתהיה לא-דיסקרטי.
אבל אני דיסקרטי מאוד. אני ידוע ככזה בהוליווד.
ידוע בדיסקרטיות שלי.
אם אתה רוצה, תספר לרופרט. הוא לא ייתן לך כסף.
לא, את מבינה אותי שלא כהלכה.
ואימא לא תשלם אפילו חמש לי"ש בשביל להציל אותי.
מסכנה מתוקה שלי. בואי, בואי...
אל תחשבי שאני נהנה מזה. כל מה שרציתי הוא משרה.
פנקס הצ'קים שלי למטה. אתן לך המחאה אחרי ארוחת-הערב.
אני מנסה למצוא את המשרת שלי, פארקס. ראית אותו?
לא, הייתי עם השוטרים.
אתה נראה כאילו עברת חקירת שתי-וערב.
הם כל הזמן שאלו על הירייה הנמוכה מאתמול.
לא היו מוכנים לרדת מזה.
כמובן, אמרתי להם שלי לא היה כל קשר לזה.
אני בטוח שכן, אבל להבא נסה להיות קצת פחות חמדן.
פארקס. - מה?
הואל לטפל במר נובלו ראשון, אני רוצה להחליף מלה עם הליידי.
כן, אדוני.
מה? - ראיתי אותך.
זו הייתה תאונה, כמובן.
כשאדם הוא נמוך כמוך, ודאי קשה לו מאוד להעריך את גובה העופות.
'מר מרדית.
'ראית את סא"ל מרדית? - לא.
הוא לא ירד למטה והוא לא בחדרו.
מר ג'נינגס, אני רחצתי והלבשתי אותו.
אני לא אשם אם הוא לא מסוגל למצוא את דרכו לחדר-ההסבה.
אם סיימת עם זה, לך אל הגב' קרופט.
אני מצטערת, אדוני. לא התכוונתי להפריע לך.
לא, אנא. אני רק טועם מן הריבה שלך.
אני ודאי מפריע לך.
לא, בכלל לא.
איזו ריבה זו, אדוני?
'31 ריבת פטל מאוקטובר.
אולי תרצה לטעום...
מריבת התות. - יש גם תות?
אתה בסדר, אדוני?
הייתי עם המפקח ו...
אני מרגיש קצת חבול.
למה, לדעתך, נדמה שאנשים מסוימים מקבלים כל מה שהם רוצים בחיים?
כל מה שהם נוגעים בו, הופך לזהב.
בעוד אחרים יכולים להתאמץ ולהתאמץ, ואין להם כלום.
האם את מאמינה במזל?
את חושבת שיש אנשים שהם בני-מזל...
ואחרים שהם פשוט חסרי-מזל,
ואין להם מה לעשות בנידון?
אני מאמינה באהבה. לא רק בקבלתה, אלא בנתינתה.
לדעתי, כל עוד מסוגלים לאהוב מישהו, בין הוא מחזיר אהבה או לא,
אז זה שווה את זה.
זו תשובה טובה.
מוטב שאלך. הם ודאי כבר סיימו את הארוחה.
תודה לך.
לדעתי היין היה מזוויע הערב. מזוויע.
ג'נינגס, חביבי.
אשתה ברבון.
אין לנו ברבון. יש לנו ויסקי סקוטי רגיל, או מיוחד.
רגיל בשבילי. אני סתם אמריקני.
אני מבין שזה לא העיתוי המושלם, אבל הייתי רוצה שנתראה שוב.
מייבל כל כך נבונה, היא נוסעת עם מעט בגדים.
מדוע חייבים ללבוש שמלה שונה בכל ערב?
הרי אנחנו לא בתצוגת אופנה.
לא, וגם לא הייתי רוצה להשתתף בכזו.
סלחו לי. - צבע בעייתי, הירוק.
מה היא אמרה? - בעייתי מאוד.
איזובל. - סלח לי.
העיפי עוד מבט, לואיזה.
המנגינה הזו גרמה לי לבכות כל כך!
בהחלט, אדוני. אמרטו? - כן, תודה.
איפה אנחנו? מי חילק את זה? - בעלך.
אני מבטיח לך שאוכל להחזיר לך כל פרוטה.
אני מוכרח לומר...
שאורחייך ישנים במיטות נוחות הרבה יותר ממשרתייך.
בעוד שני סופי שבוע. - סלח לי.
מה איזובל נתנה לך קודם? - אל תעשי סצינה כאן. -תגיד לי!
אייבור יקירי, האם תוכל לנגן משהו קצת יותר שמח?
כולנו נרגשים מספיק גם כך.
תן לי את זה! - מה? לא.
סלחו לי. - פרדי, תפסיק עם השקרים שלך!
אם לא תיתן לי את זה עכשיו, אצרח עד שהבית יתמוטט.
ואם אתה לא מאמין לי, רק נסה אותי.
איפה היית?
ברור לך שהחמצת את ארוחת-הערב. נוכל לארגן לך מגש, אם תרצה.
אני לא רוצה כלום, תודה.
נסי לקנות לך בזה שמלה חדשה!
הרמנו ידיים, לואיזה. - בסדר.
ואני כל כך, כל כך מצטער...
'לא קפה, ג'ורג, אבל אשמח ל...
אני מצטער מאוד, אדוני. אין לי מושג איך זה קרה.
בן-זונה! עשית את זה בכוונה!
להביא לך מגבת, אדוני?
ארתור... נקה את זה.
משו חלקים מגופתה מנהר התמזה, 'מריצ'מונד ועד רותרהיית.
עוד תה? - אני אקח את זה. תודה, ברתה.
ובכן, המשך.
בלי ראש, בלי ידיים.
מה הטעם בכך, מר פרוברט? לא יזרקו את הכול?
אדע שהשארתי הכול בסדר מופתי.
זה כל מה שאני יכול לעשות למענו כעת.
כן, אבל הוא לא... - עזבי אותו.
ג'ורג' נקם את נקמתו במר דנטון. קפה לוהט בחיקו.
מסכן מר דנטון.
שוטר? אני שמחה שתפסתי אותך.
אני מניחה שהמפקח לא יחזיק את כולם אחרי מחר, אבל רציתי לשאול אותך.
עוד לא שוחחנו עם כל המשרתים, אז...
הנה אתה, דקסטר. בוא, אנחנו הולכים הביתה.
בדיוק שאלתי את השוטר כמה זמן אורחינו עוד יישארו.
גב' קרופט צריכה לארגן את כל הארוחות
ואחת המשרתות משתוקקת לעזוב... - איני חושב שיש לך מה לדאוג.
אין לי עניין במשרתים,
אלא רק באנשים שהיה להם קשר אמיתי עם המת.
אני מבינה. תודה.
יש לך אש, מפקח?
כן, למעשה אני חושב שאפשר לתת לכולם ללכת הביתה.
אחרי הכול, יש לי את הכתובות שלהם.
השוטר דקסטר יהיה כאן מחר, כדי לאמת זאת.
אבל אל תדאגי, זה לא ייגמר בכך. הו, לא.
מי שהוא לא יהיה, אני אמצא אותו. כמו תמיד.
מפקח. הגפרורים.
כן. תודה.
החיים היו כה יזים...
אדוני, נדמה לי שזה מכאן... - כן, כן.
כן, אפשר ללכת מכאן.
נדמה לי שיש דרך החוצה משם, אבל נלך בדרך שלך.
סלח לי, אדוני. אני רק אוסף את הנעליים של מר נזביט.
נדמה לי שגרם המדרגות הזה יהיה הדרך הכי קצרה למעלה, אדוני.
תודה לך... - ג'ורג', אדוני.
'ג'ורג.
ילדה רעה, רעה.
איזה מסכן.
היינו בחדר-הגיהוץ לפני כמה לילות, ואחת המשרתות האורחות נכנסה.
הוא בטח חושב שעשיתי את זה בכוונה.
לא תספר, נכון? - לא אספר.
אבל יש לך מזל שאת עובדת במטבח ולא תחת גב' וילסון.
היא הייתה מגלה אותך בלי שום עזרה ממני.
את חושבת שסר ויליאם היה מאוהב בך?
לא. זה היה שעשוע בלבד. זה הכול.
ואת?
לא, לא אהבתי אותו. הוא לא הפריע לי, אבל...
אהבתי את הדיבור שלו.
הוא דיבר איתי רק כי נמאס לו ממנה, אבל נהניתי מזה.
הוא היה אומר לי שאני יכולה להיות כל מה שארצה...
כל עוד ארצה בכך מספיק.
אז את לא מתחרטת, אפילו אחרי כל מה שקרה?
לא. אני לא מתחרטת.
הגיע הזמן לשינוי.
מי יודע, אולי זה יסדר אותי בחיים.
"מה הוא היה נוהג לומר? "קארפה דיאם. אכול ושתה כי מחר נמות.
מה יש?
מה אמרתי? לאן את הולכת?
מי שם?
מה את עושה?
מוטב שתחזרי לחדרך. לא כדאי לך להיתפס כאן.
לא באמת שנאת אותו, נכון?
לא ממש.
לפחות לא מספיק בשביל להרוג אותו.
זה לא ייתכן.
הרי לא הכרת אותו.
היית מוכרח לשנוא אותו, ומדוע שתשנא אותו?
אדם לא יכול לשנוא את אביו?
סר ויליאם מק'קורדל...
היה אבי.
הוא לא ידע זאת...
אבל הוא היה אבי.
אבל אמרת שאתה יתום. - לא. אמרתי שגדלתי בבית יתומים.
זמן קצר לפני שעזבתי, פרצנו למשרד המנהל והוצאנו תיקים אישיים שלנו.
מצאתי את תעודת-הלידה שלי: שם האם, האב לא ידוע.
מצאתי את התצלום הזה. ואת טופס הקבלה שלי.
הייתי בן יומיים. נחשי מי הביא אותי לדלת.
רוברט, זה לא אומר שהוא... - זה כן אומר.
אחר-כך גיליתי שהיא עבדה באחד מבתי-החרושת שלו.
מתברר שהיא לא הייתה היחידה.
או שהרשויות לא ידעו, או שלא רצו לדעת.
הם לקחו את התינוקות שלו, ולקחו את כספו.
מה קרה לאימא שלך?
היא מתה.
לכן לקחת את העבודה 'אצל לורד סטוקברידג?
כדי להגיע אל סר ויליאם?
כדי להרעיל אותו?
לא הרעלתי אותו.
מה?
לא הרעלתי אותו.
אבל אם כך, לא הרגת אותו!
דקרת אותו?
אפילו אם כן, הוא כבר היה מת...
ומי שעשה את זה מוכרח היה לדעת זאת.
איש לא יכול לדקור גופה ולא לדעת זאת.
באמת? מתי הייתה הפעם האחרונה שדקרת גוויה?
אז מי רצח אותו באמת?
אני לא יודע.
לא אכפת לי.
רציתי לעשות את זה מאז שראיתי אותך לראשונה.
מר ג'נינגס.
וילסון, גב' וילסון...
דורותי, אני זקוקה לעזרתך.
כמובן, גב' וילסון. את בסדר?
אסור שאיש יראה אותו כך. עזרי לי...
מר ג'נינגס, בוא. - בוא, מר ג'נינגס.
בסדר, הגיע הזמן לישון. - לא, מכאן. בוא, מר ג'נינגס.
לישון. קדימה.
אתה תקבל את ההמלצה שלך. בוא. למיטה. למיטה.
תורידי לו את המכנסיים, בבקשה.
אני לא יכולה, גב' וילסון.
תורידי לו את המכנסיים. קדימה.
ליידי סילוויה... היא לא פה, נכון?
מי זה? - אני נורא מצטערת, אדוני.
על מה? -אני אמורה להדליק את האח מבלי להעיר אותך.
למה כולם מתייחסים אליי כאילו אני אחד הסנובים האלה?
ביליתי חצי שבוע למטה, עם כולכם.
אי אפשר להיות בשתי הקבוצות בו-זמנית, אדוני.
זה רשמי. הם עוזבים אחרי ארוחת-הבוקר.
תודה לאל. מה איתו?
גם הוא הולך. לאחר שישוחח עם מר ג'נינגס.
את בסדר, גב' קרופט? את נשמעת קצת מוזר.
יותר מדי סיגריות, זה הכול. בסוף הן יהרגו אותי.
הנה, תגמרי אותה.
בסוף סיפרת למשטרה את כל הדברים האלה?
לא. צר לי אם זה מזעזע אותך, ברתה,
אבל האמת הפשוטה היא שהוא קיבל את מה שהגיע לו.
הנה. אמרתי את זה.
אני לא יכולה להפסיק לחשוב על הנערות ההן.
אלה ש... את יודעת.
אני לא מופתעת, בהתחשב בהתנהגות שלך.
רק ודאי שזה לעולם לא יקרה לך.
זה לא יקרה. וגם אם כן, אני בטוחה שלא אוכל להיפרד מן התינוק.
לא כדי להחזיק במשרה.
אני שמחה מאוד לשמוע את זה.
מי זה?
אל תשים לב אליי, מר ג'נינגס.
המפקח תומפסון רק ביקש ממני להציץ עוד פעם אחת אחרונה.
המפקח כאן איתך?
לא, לא. כעת אנחנו ממוקמים בתחנה.
נראה אם נצליח יותר משם.
מה עם הרעל? לפחות הצלחתם לאתר אותו?
אין סיכוי.
הבית הזה הוא גן-עדן למרעילים.
מצאנו את החומר כמעט בכל...
בכל חדר.
למרבה הצער, אין לאף אחד תיק פלילי.
מלבדך, כמובן.
אולי הבאטלר עשה את זה.
לי היה אח שהיה סרבן מטעמי מצפון.
גם הוא ישב קצת בכלא.
המעסיקים שלך יודעים שסירבת להילחם ושנשלחת לכלא?
במקומך, הייתי שוכח מזה.
לא כל אחד מתאים להיות חייל.
זכרת את תיבות האחרות?
כן, הכול במכונית, גבירתי. - נפלא.
יקירתי. אני בא.
אתה יודע, אני כבר משתוקקת לעזוב את המקום הזה.
אלוהים, מה נעשה עכשיו?
פרדי, אולי תנסה להפסיק להיות כל כך מפוחד כל הזמן?
יקירתי, התנהגתי כמו שוטה גמור?
אולי, אבל אתה השוטה שלי.
אנתוני, אני פשוט...
רציתי להזכיר לך את השיחה שלנו בארוחה, לפני כמה ערבים.
אולי זה לא הרגע הכי מתאים לכך, אבל...
כשתגיע לסודן תזדקק למומחה, באמת,
ואני האיש שלך.
לפני שהדיקן יגלה שלא נרשמת.
הצעת לה?
לא. - במחשבה שנייה, זה נראה לי כדבר טוב.
לפי הרכילות באגף המשרתים,
היא לא תקבל פרוטה מן הירושה עד שאימה תמות.
אם זה נכון, זה זמן רב מדי בשבילך.
תוכל למצוא משהו יותר טוב.
בדקת את החדר שלך? אל תשאיר שום דבר מאחור.
אני בטוחה שאימא תמכור את הבית.
איזובל. איזובל...
סידני קנט ינהל את האולפן.
הוא מת על צ'ארלי צ'אן ושונא את וינפילד שיהן.
לא עוד שכתובים, ואני יכול ללהק כרצוני.
נו, זה לא היה קשה מדי, מה? - דווקא כן.
מכל מקום, בשבילי.
זהירות, זהירות שם. היזהר.
הם יודעים? - לא.
את לא חושבת שהם ישימו לב? - לא אכפת לי.
היי, את! לאן את נוסעת?
לתחנה.
רוצה הסעה ללונדון?
בטח, למה לא?
בואי היכנסי. - תודה.
זהו זה.
טוב, בהצלחה. אל תעשי משהו שאני לא הייתי עושה.
נו, לפחות זה משאיר לי מרחב תמרון.
לא. שמור על הידיים שלך.
לכם, הבריטים, אין בעצם חוש הומור, נכון?
אם משהו מצחיק, יש לנו, אדוני.
מר ג'נינגס... - במהירות.
בחיי, זה נעשה כל כך יקר!
אחרי שמטפלים בג'נינגס ומשאירים משהו למשרתות,
זה כבר כמו לשלם "בעד דירה במלון "ריץ.
אמרי לי, מה קרה למשרתת הקטנה של ויליאם?
לא ראיתי אותה יותר, אחרי אותה ארוחת-ערב.
אלסי?
היא עזבה. - חבל, בעצם.
חשבתי שזה רעיון טוב, שיהיה מישהו בבית שמצטער בכנות על מותו.
הנה את, יקירתי. נהנית מן הרכיבה?
אני מרגישה קצת אשמה. מתברר שכולם נסעו.
מלבדך ומלבד לואיזה. אולי תישארי לארוחת-צהריים?
לא. מוטב שאסע. אניח לך לנפשך.
את תטלפני להודיע לי על סידורי הלוויה, נכון?
את לא חייבת לבוא. - שטויות. מובן שאבוא.
החלטת מה תעשי באחוזה? - אני לא יודעת.
תמשיכי להחזיק בה?
זה כל כך קשה.
כלומר, מי באמת רוצה בטרחה הכרוכה בכך, בימינו?
אני מניחה שאוכל לסגור את הבית...
ולהחליט כשאירגע קצת.
גב' וילסון תוכל להסתדר עד שתהיי מוכנה להחליט.
היא בהחלט תוכל להסתדר. אין מה לדאוג.
קרוב לוודאי שהיא תנצל את ההזדמנות בשביל להיפטר מגב' קרופט הארורה.
ממה נובעת האיבה הזו ביניהן?
אני לא יודעת.
משהו שקשור לתקופה שבה שתיהן עבדו באחד מבתי-החרושת של ויליאם.
אז גב' קרופט הייתה הבכירה יותר. היא הייתה הטבחית.
וגב' וילסון לא הייתה אלא פועלת נחותה.
ועכשיו שהיא התקדמה בחיים, קרופטי" האומללה לא עומדת בזה".
השטויות הרגילות.
היה פעם מר וילסון? קשה לי להאמין. - גם לי זה היה קשה.
אף שכנראה באמת היה כזה, תאמיני או לא.
באמת? את מדהימה אותי.
אולי היא שינתה את שמה, אבל כשהיא עבדה אצל ויליאם...
היא נקראה בשם שונה לגמרי.
פארקס, או פארקר או פארקינסון... או משהו כזה.
יבוא.
את עסוקה? -לא, לא. אני רק בודקת את סבב המצעים.
אילו סמכתי על המשרתות, היו משתמשים באותם עשרים סדינים.
למה עשית את זה?
איך ידעת שזה הוא?
בגלל השם, או שראית את התצלום בחדר שלו?
כן, התצלום...
איזה נס, שהוא שרד.
אני זוכרת שאימו הכניסה אותו לקפלי השמיכה שלו.
אני מניחה שהיא רצתה שיהיה לו משהו משלה.
הוא יודע מה קרה לה?
אמרו לו שהיא מתה לאחר שנולד.
אז היא לא מתה. היא מסרה אותו לאימוץ.
הוא הבטיח שהילד יאומץ. אמר שהוא מכיר את המשפחה.
מתברר שכולנו נאחזנו בחלום הזה. כל הבנות.
נקודת זינוק טובה יותר בחיים, בשביל ילדינו.
וכל הזמן הוא זרק אותם, את הילדים שלו, באיזה מקום שכוח-אל.
ואני האמנתי לו.
אני מניחה שזה הקל עלינו. אחותי מעולם לא סלחה לי על כך, זה בטוח.
אחותך?
היא שמרה את תינוקה.
זה היה קשה מאוד בשבילה. היא איבדה את משרתה, ואז התינוק מת בכל זאת.
מסקרלטינה.
אני הכרחתי אותו לקחת אותה חזרה. גם על כך היא מעולם לא סלחה לי.
אבל אפילו אם רוברט הוא בנך...
איך ידעת שהוא מתכוון לפגוע באביו?
אני המשרתת המושלמת.
אני יודעת מתי הם יהיו רעבים, והאוכל מוכן.
אני יודעת מתי הם יהיו עייפים, והמיטה מוכנה.
אני יודעת זאת עוד לפניהם.
את מתכוונת לספר לו?
למה? מה התכלית בכך?
מה אם הם יגלו מה קרה?
זה לא פשע גדול, לדקור אדם מת.
הם לא יוכלו לגעת בו. וזה מה שחשוב: החיים שלו.
והחיים שלך?
לא שמעת אותי? אני המשרתת המושלמת. אין לי חיים.
הגברת עוזבת כעת. - 'תודה, ג'ורג.
מוטב שתלכי כעת, מיס טרנתאם.
היא האחרונה.
הנה אתה, ג'נינגס. - כמה נדיב מצידך, אדוני. תודה.
הודיעי לנו אם יהיה משהו שנוכל לעזור בו.
אתם מתכוונים לנסוע? - לא אחרי סיום עונת הציד.
תודה על עזרתך אמש. - אין צורך להודות לי.
את יודעת שהייתי הורגת למען מר ג'נינגס.
אל תבכי, ג'יין. הם ישמעו אותך.
די...
עשית מה שנראה לך כדבר הטוב ביותר בשבילו.
אני מבינה את זה עכשיו.
ליזי...
איבדתי אותו. הוא...
איבדתי אותו. עכשיו הוא לעולם לא יכיר אותי.
אוי, הילד שלי... - לפחות הילד שלך חי.
הוא חי.
זה מה שחשוב.
אז את עוזבת.
כן.
אז שלום.
שלום.
פארקס.
שלום לך, יקירתי. התעודדי. - היכנסי, בנט.
אלי! איזו הקלה, לנסוע מכאן!
ייקח לי חודש להתאושש.
מרי, מרי יקירתי...
את חושבת שאצטרך להעיד בבית-משפט, אם יהיה משפט?
או את?
קשה לי להעלות על הדעת משהו נורא יותר.
תארי לעצמך שאדם ייתלה בגלל משהו שאמרת בבית-המשפט.
אני יודעת. ומה הטעם בכך, בכלל?
שלום.
אי-שם יש ארץ אחרת
שונה מאוד ממנו כאןלמטה
רחמנית הרבה יותר
מן המקום האכזר והמוכר
תום ושלום שולטים בה
וכל הטוב שאפשר לבקש
פני תושביה יפים תמיד
והאהבה לא תזדקן או תתעייף
לם לא נמצא את אותה ארץ נפלאה
"ארץ "אפשר-שהייתה
לם לא אזכה להיות מלכך
ואת,להיות מלכתי
ימים יחלפו, שנים יעברו...
ואוקיינוסים ביניהם
לם לא נמצא את הארץ היפהפייה
"ארץ "אפשר שהייתה...
עברית: רות שק-יסעור
הפקת תרגום: סינמטיפ בע"מ